МАЛКИЯ ЙЕРУСАЛИМ
"Ти не мислиш, а трепериш".
Защо учителят ти е сложил това?
Не знам. - Той откъде е знаел, че трепериш?
Тази музика!
Изгаси я!
Остави ги да се позабавляват малко.
И ние танцувахме на това. - Е и?
Имате си перуките.
Не, не трябва да ми пипате перуките!
Господ ще се ядоса ако не слушате мама.
Бог е твърде абстрактен за възрастта им.
За нас, Бог е конкретна концепция.
Но нейно височество сега изучава философия.
Бог казва, че ще те накаже. Чуваш ли?
Ще те накаже.
Дай ми тази перука!
Искаш ли да направиш един? - Ето. Довърши го.
Не, какво ще остане за молитвата?
Безочливо момиче!
Къде отиваш?
На разходка.
Отсега нататък ще се разхождам всяка вечер в 7:00h.
Здрасти.
Сестра ти върна ли се? - Да.
Добро утро. - Не си ли си легнала още?
На какво е способно убеждението?
На какво убеждението не е способно?
Например, относно Бог:
невъзможно е
да се докаже Неговото съществуване теоретично,
но също така е невъзможно да докаже, че Той не съществува.
И така, Бог избягва философията.
Следователно, Бог избягва убеждението.
Лаура
Здрасти. - Как си?
Добре.
Трябва да вървя.
Обади ми се. - Добре.
Играчките им ме влудяват!
Махни ги. Писна ми!
Винаги оправям след теб!
Лаура, възразяваш ли ако почистя стаята ти с прахосмукачка по-късно?
Забравих да ти кажа.
Ерик се обади докато те нямаше.
Ерик?
Момчето, на което мама те представи.
А, да.
Какво да кажа ако се обади пак?
Нищо. Нито дума, Матилда.
Добре...
Прахосваш си времето.
Отгледана си в истината на Тората.
Защо изучаваш тези философи?
Тяхната мисъл също съдържа истината.
Грешиш.
Философите са като стрелци.
Избират си цел и удрят в десетката.
Но са си избрали погрешна цел.
Правилната е точно около нас.
Това е Господ.
И ние се опитваме да Го достигнем.
Лаура? Ерик е. - Ерик?
Ерик е. - Здрасти.
Добре ли си?
Да, добре съм.
Обаждам се
защото майка ти ми каза, че даваш уроци по философия.
Точно така. - Ами, заинтересуван съм.
Кога си свободна?
Не знам. Трябва да помисля.
Защо си заинтересуван? Нямаше ли да учиш медицина?
Мога да се специализирам по психиатрия... - От синагога ли се обаждаш?
Не. Знаеш, аз и синагогите...
Колко взимаш на урок? - 20 евро.
20 евро. Това е не евтино. - Какво?
Не искам да кажа, 20 евро, много е.
Луд ли си? - Не, просто...
Ще развалиш всичко. - Престани
Добре, ще престана. - Аз ли търся помощта ти?
Ще ти се обадя после. - Нямах предвид...
Не ми трябват заклинанията ти!
Трябват ти. Погледни как му затваряш!
Защото е глупав.
Той е хубав, бъдещ доктор... - Не съм заинтересована.
Ти винаги така казваш. На твоята възраст аз вече бях омъжена в Тунис.
Достатъчно за тоя Тунис. Връщай си се там! - Расистка!
Защо дъщеря ми е сама?
Дори дъщерята на Сузан си има съпруг,
а моята принцеса си няма!
Не искам да бъда влюбена!
Не можеш да живееш по друг начин. Какво ще правиш в живота без любов?
Философията, Мамо, философията!
Философията няма да те удовлетвори. Философията няма да ти даде деца!
Ерик наистина ли не те интересува? - Няма да се предам на първичните чувства!
В Тората пише, че трябва да се борим срещу импулсите си
за да достигнем до Господ.
След достигаме желанията си.
Но откъде идват желанията? - От божествената искра.
Когато Ариел те гледа, не се ли чувстваш странно?
Не, съвсем не.
Довиждане, Лаура. - Чао.
Приятна вечер. Приятна работа. - Довиждане.
Довиждане.
Седни.
Шабат шалом. - Шабат шалом.
Хайде, Мамо!
Хубав е хала(хляб за Шабат), но не толкова колкото по принцип.
Долната част е студена. Замръзнал ли е?
Замразих го. Сама го направих.
Затова се смеех.
Какво каза? - Направих го и след това го замразих.
Не си го размразила пропорционално.
Хубав е но не е размразен.
Виж, долната част е твърда.
Как ти мина денят?
Добре.
Един компютър се повреди.
Затова се прибрах късно.
Няма нужда да си търсиш извинения. - Зачитай съпруга си.
Остави ме.
Преча ли?
Мога да говоря с него, нали?
Какво беше това? - Не разбирам много арабски.
Той се задавя.
Ще се задави с това!
Само го погледни.
Исках да ви кажа...
Видях няколко обяви
за малък апартамент в Париж.
Чудих се дали ще можете да ми помогнете за депозита?
1500 евро за три месеца.
Това е много за нас.
Ще помислим. - Мога да помогна.
Ще се опитам да давам уроци.
Ерик я пита за уроци.
Направи го.
Какъв е този поглед? Истина е, той... - Престани.
Съжалявам, трябва да вървя.
Не знайно защо, излиза на разходка всяка вечер в 7:00h.
Това е...
Тя се моли наум.
Не разбирам.
Може би си правела същото, когато си била по-млада... може би?
Да, вероятно.
Но не съм ходила на разходки всяка нощ.
1500 евро...
Това е само депозита!
Но тя не трябва да напуска дома.
Не трябва да напуска докато не се омъжи.
В Алжир, един мъж не може да стой толкова близо до непозната жена.
Алжирец ли сте? - Да.
Какво сте правил там?
Бях журналист.
Писах хроники за обичайте по селата.
Започнах да пиша и една книга...
за първата арабска жена, която пише Суфистка поезия.
Значи сте мистичен... - Да.
Вие също, нали? - Да.
До утре?
До утре.
При всички случаи, в нашият постмодерен свят,
някои философи разглеждат западането на идеята за закона,
като условие за свобода.
А вие, младите философи от 21 век,
какво може да кажете за това уравнение?
Свободата е спечелена подчинявайки се на закона
или нарушавайки го?
Ти.
За да бъдем свободни, трябва да нарушаваме установеният закон.
Ти? - Да си свободен значи да живееш без закони.
А ти?
Някой трябва да се подчинява на закона.
Изглежда тази година имаме млада последователка на Кант.
Емануел Кант приложи тази философия на просвещението
чрез наблюдаване, всеки ден, на закон, който той сам е създал.
Живота му следваше прецизни ритуали до минутата.
Кой знае най-прочутият ритуал на Кант?
Хайде, не се срамувай.
Ти, там. Послушната.
Разходката му.
Точно. Той прави същата разходка ежедневно,
в същото време, по същата пътечка.
Казват, че Кант е променял само веднъж пътя,
по време на Френската Революция, за да пресрещне пощенският куриер.
Прочутата пътека, по която Кант се е разхождал
е известна на жителите на Кьонигсберг(Калининград)
като " Пътеката на философа".
Съзерцавай Закона
Даден ни от Мойсей
Съзерцавай Закона
Даден ни от Мойсей
Завет от асамблеята на Яаков
Добре ли сте, господине?
Аристофан казва, че любовниците не могат да обяснят любовта си.
Той заключава, че те усещат подсъзнателни желания.
Обяснява теорията си по този начин:
Хората са били едновременно мъжки и женски, но Зевс ги е разделил за наказание.
Да, като Адам и Ева.
Не, това не е същото.
Това е пълна противоположност.
Според Платон, единството се раздвоява. В Библията, то създава друга единичност.
Откакто Зевс ги разделил на две, всеки търси липсващата му половина.
Това е прекрасно. Все едно да търсиш сродната си душа.
Да, прекрасно е.
Но не е истина.
Не е ли? - Това е твърдение.
Фантазия на сливането.
Но...
Какво?
Не знам. Хубаво е...
Поетично е. Защо не може да се остави така?
Виж... Различно е.
Тази идея е опровержима, като други.
Хайде да минем на платоничната диалектика на желанието. Пиши.
Платон признава желанието за знание. Как можем да живеем този парадокс?
Как живеем с желание, каращо ни да се прехвърлим от видимия свят в неразбираемия?
Не знам.
Значи, само идеите биха могли да ни направят щастливи.
Точно.
Но...
Ти вярваш ли във всичко това? - Какво?
Всичко това.
Светът на идеите, любовта на философията...
Ние не сме в кралството на вярванията.
Това е кралството на мисълта.
Всъщност...
Мислих, че просто повтаряш нещо което си научила наизуст,
но го вярваш наистина.
Разбира се че го вярвам.
Лично аз, предпочитам наказанието на Зевс.
Разбира се. Ти си романтик.
Защо? Ти не си ли?
Страстта е една илюзия, основана на загубата на автономия и свобода.
Не искам да бъда робиня на сетивата си.
Не мисля, че съм романтичка.
Когато напуснах Тунис,
го носих със себе си.
Не ни бяха позволени бижута или пари.
Трябваше да ги пренасям контрабандно.
Къде скри пръстена?
Скрих го в сутиена си.
Имаше място.
Вярно си е, имаше си.
Имала си пръстен в сутиена си?
Никой ни дръзва да си пъхне ръката
в сутиенът на някой друг.
Полицаите не биха го докоснали.
Тунизийците също.
Тунизийците са скромни. - Какво е "скромно"?
Какво означава скромен? Означава... какво означава скромен?
Означава срамежлив, притеснителен...
Не се осмеляват. - Защо не?
Нямаше да го усетят в моя сутиен.
Арабите са стеснителни, те не...
Аа, значи арабите са стеснителни?
Арабите са стеснителни. - Не защото...
Тунизийците са такива. Не биха могли.
Когато умра, този пръстен ще бъде на Лаура.
Мамо...
Засега, все още ти става на пръстите.
Върви да си играеш. Хайде.
Добре ли си?
7:00h ли е вече? - Да.
Мога ли да говоря с теб за пет минути?
Не, съжалявам. Не мога.
Това не е много мило.
Тогава ела с мен.
Градчето е потискащо. - Знам.
Затова искам да замина.
Фокусирай се над Тората и света няма да е така грозен.
Това кой е? - Не знам.
Не вижда ли какви сме? - Като гледа теб ще разбере.
Значи затова ме помоли да дойда с теб.
За какво искаше да говорим?
За апартамента ти.
Не можем да ти помогнем.
Имаме финансови проблеми. Твърде много е за нас.
Освен това, не можем да ти помагаме да напуснеш религиозен дом.
Просто искам да живея сама. - Престани.
Не сме идиоти.
Виждаме, че се отдалечаваш от Господ.
Боли ни.
Не уважаваш нищо.
Остави ни посред Шабат...
Само за да се разходя.
Опитвам се контролирам тялото си.
Защо искаш да правиш това?
Защото.
Моли се повече и всичко ще бъде наред.
Какво е това? - За мен е.
За мен е.
"Аз съм твоят роб. Бих ли могъл ли да вкуся красотата ти един ден?"
Кой го е писал? - Дай да видя.
Това е момчето от джамията. Спокойно, той е любезен.
Утре ще оправим тази работа.
Това не е учтиво! Това е подарък за мен!
Матилда...
Какво правиш?
Какво ти става?
Ариел...
Какво има?
Той се вижда с друга жена.
Какво?
Подозирах го.
Видях рус косъм на костюма му.
Това е невъзможно. Той е толкова благочестив.
Сигурна ли си?
Да, питах го и той ми каза.
Не казвай на Мама, о'кей?
Какво ще правиш?
Ще...
отида да се видя с равина.
Ще поискам развод.
Можем да сравним тези ритуали на Кант с отбранителен насип,
като тези на обсаден град.
Кой е бил обсаден?
Самият Кант,
от ненаситността на подтиците му.
От демоните му.
Затова той изградил тази стена, този отбранителен насип...
за да се защити от самият себе си.
А може би също и от лудостта си.
Тези ритуали бяха един вид усмирителната риза
която той героично би сложил...
за да се посвети изцяло на мисълта си.
Вярно е, че Кант е харесвал ергенството, също както любовта му към мисленето.
Затова
не е случайно, че е останал безбрачен целия си живот.
Въпроси?
Никакви въпроси?
Да се разходим.
Не мога. Извинете.
Ела...
Прости ми.
"Религиозният закон...
в който съм отраснала... "
Ето, за теб. - Благодаря.
Какво е това писмо?
За момчето от джамията.
Никога не му давай нещо написано, ще ти направи заклинание.
Престани, мамо.
Никога не си нещо написано или снимката, на никой.
Познавам тези хора. - Престани, Мамо.
Знам ги тези неща и не трябва да го правиш.
Опитвам се да те предпазя.
Не давай твои писания нито снимката си на никого.
Знам за какво говоря. - Добре, остави ме да работя.
Лаура. - Да?
След онази атака на синагогата, трябва да престанеш да се разхождаш.
Не мога да го направя.
Той е прав. Сега се стъмва в 7:00h.
Може да ходи сутринта. - Трябва да спре.
Важно е за нея. - Спри да ми противоречиш!
Ще правя каквото си искам. Не си ми баща.
Извини се.
Върви и се извини.
Как можа да й го причиниш?
Направих го, защото я уважавам.
Няма да я моля да прави неща, които само аз харесвам, нали?
Можеше да устоиш.
Ти какво знаеш за живота?
Хората имат самоконтрол, нали?
Само животните не могат да се контролират.
На това си ме учил винаги.
На това учи Тората.
Да, знам.
На това учи Тората.
Престани да ми взимаш приспивателните. - Не мога да спя.
Те вредят. - Тогава защо ги вземаш?
Един доктор ми ги дава.
Ето.
Защо Господ ни изпраща желания, които не одобрява?
За да ни тества.
Мислиш ли, че желанието на Ариел за друга жена беше за да те тества?
Жената от Миквата(ритуална баня) иска да ми даде съвет.
Съвет за какво?
Неща... които жените трябва да правят на съпрузите си,
за да не се отлъчват.
Бих искала да дойда с теб.
За какво? - Просто да ти правя компания.
Много си странна.
Трудно е да те познае човек в днешни дни.
Заради това момче ли е?
Мама е права. Той те омагьоса.
Много си различна.
Престана да се разхождаш.
Престана да си учиш философията.
Бъди внимателна.
Защитавай се от него.
Знам.
Лягай си.
Можем ли да поговорим за интимните ти моменти?
Те са нормални.
Не правя неща, които Тората забранява.
Като например?
Искаш ли да изляза?
Като например?
Не, можеш да останеш.
Ще ти покажа как да удовлетвориш съпруга си зачитайки Тората.
Знаеш, че можете да бъдете интимни по много начини?
Да, знам.
Тогава?
Страхувам се, че ще изгубя порядъчността си...
и че няма да зачитам заповедите.
И...
и, че ще се движа в посока греховните влечения в душата ми.
Някои неща не са ли забранени?
В Тората къде пише, че са забранени?
Казаха ми.
Не слушай другите.
Написано е, "Ако влечението към греха не съществуваше,
никой не би изградил къща, да намери жена или да има деца."
Но също пише,
"Ако закона се зачита по време на интимност, божествеността съществува."
Повярвай ми, Еврейския закон одобрява удоволствието
и то не отблъсква божественото.
Напротив, почитано е.
Една вярваща жена трябва да поддържа порядъчността си,
но порядъчността не изключва удоволствието.
Ако съпругът ти поеме инициативата, ти си оставаш порядъчна.
Разбираш ли?
Да, разбирам...
Други въпроси?
Аз исках да питам нещо.
Любовта може ли да дойде откъм Ситра Аха(тъмната страна)?
Не, истинската любов никога не идва от злото.
Идва от Господ.
Може ли жена да докосне интимните части на мъжа си?
Разбира се.
Но...
Не може
Също казват, че...
Не разбирам. Казват, че семето на мъжа
не може да бъде разпилявано напразно.
Имаш предвид, по прецизно,
че неговото семе не трябва да бъде използвано извън размножаването.
Точно така. - Да, това е.
Точно така. Но можеш да докосваш интимните части на съпруга си
и да зачиташ Еврейския закон.
Само не позволявай удоволствието му да кулминира.
Тогава го прави както обикновено.
Окей?
Хайде сега върви, върви си вкъщи. Побързай!
Видя ли се с жената при Миквата? - Да.
И?
Тя ми каза неща.
Тези неща нравят ли ти се?
Може би.
Какво има?
Не се чувствам добре.
Джамел...
Хана...
Отивам си вкъщи.
Естер.
Дъщеря ми казва, че се чувства странно, когато той я погледне.
Сложи това под леглото й за да я предпазва.
Какво е това? - Талисман.
Чакаш ли ме?
Чувствам, че изчезвам.
Към доброто ли се движа или към злото?
Пресичал ли си от другата страна на смъртта?
Да.
Как е от другата страна?
Микаел, бягай!
Добре ли си?
Той работи в училището с мен.
Извинете ме.
Зет ти по-добре ли е? - Не много.
Искаш ли да дойдеш в апартамента на чичо ми в петък? Той няма да е там.
Защо си тръгна когато полицията дойде?
Забрави. - Защо?
Така.
Кажи ми. - Достатъчно
Ако си тръгнеш, ще те напусна! - Ти ли ме напускаш?
Все още нямам документите си.
Трябва да се крия.
Добре.
Разбираш ли?
Разбира се.
Прости ми.
Ще се взема след работа. - Няма нужда.
Лаура, твърде опасно е да бъдеш сама навън.
Вече не ходя сама.
Вече не съм сама.
Добре...
Нали знаеш, винаги сме сами.
Добре, тръгвам.
Опитах се да направя това, което ми каза.
Но не знам...
не съм неспособна да си позволя такива волности.
Това не са волности. Това е Закона ни.
Но не усещам желание в мен.
Искаш да кажеш, че нямаш желание за нашия Закон?
Имам желание за Закона ни. - Какво чакаш?
Остави се.
Как да го направя по-добре? Ти какво направи?
На практика. - На практика,
имането на деца ни помогна да останем заедно.
Децата също могат да ви разделят.
Имането на деца ни сближи.
Животът не беше същият.
Беше различно в Тунис, беше по-лесно...
Тази снимка... на колко си била?
Това е в Тунис, при Ла Гулет.
Бях на 23.
Толкова си била красива.
Как беше в леглото с него?
Беше добре. Всичко ми беше ново.
Срамежлива ли беше? Плашеше ли те?
Разбира се. Не знаех нищо.
Никой не ми беше говорил за това.
Беше табу. Никой никога не говореше за това.
Значи той ти показа.
Да, той водеше.
И ти просто го следваше?
Всичко ми беше ново...
Хареса ли ти?
Защо...
Хареса ли ти да правиш неща за него, или...
Обичаше ли да правиш неща?
Винаги задаваш въпроси. - Какво?
Нормално е, че искам да знам.
Искам съпругът ми да остане.
Той няма да избяга.
Скромна и срамежлива ли беше?
Или не? - Да, бях доста срамежлива.
Бях млада.
Още ли си срамежлива след 20 години?
Малко, да.
Защо?
Просто така.
А сега?
Сега...
Баща ти е мъртъв така, че знаеш...
Имам си децата и внучетата.
Благодаря.
Говориш ли арабски? - Много малко.
Семейството ми е от Тунис.
От кое семейство си?
Как се казваш? - Лаура.
Това не е арабско име.
В Тунис ли си родена?
Родена е в Джерба.
Близо до синагогата.
Не те разбирам.
Защо това момиче?
Тук има много момичета.
Тя е тази, която харесвам.
И другите са хубави.
Защо тази? - Защото е единствена.
С нея ли искаш да живееш? - Да.
Ще трябва да си смени вярата.
Знаеш какво мисля за религията.
В Алжир, написа достатъчен боклук по вестниците.
Сега си във Франция, в моят дом.
Ще правиш каквото аз кажа.
Какъв е проблема?
Ще те заведа у вас.
Не мога...
Не мога да ти наложа религията ми.
Аз съм съвсем сам в тази страна.
Не си сам. С мен си.
Това не е достатъчно. Не можем да си позволим да живеем сами.
Не мога да оставя роднините си.
Сам съм. Съвсем сам!
Защо?
Матилда, повикай доктор!
Лаура по-добре ли е?
Малко по-добре, да.
Току що излезе от болницата.
Знаеш, Матилда,
наистина трябва да се промениш.
Един косъм...
Мишел, ела и седни.
Седни там.
Моля те.
Взех решение.
Какво решение?
Отиваме в Израел.
Добре.
Доволни ли сте? - Да.
Ще бъде хубаво да си имаме къща.
Със сигурност ще е по-добре от тук.
Кога искаш да тръгнем?
Можем да заминем това лято.
Не искам да ходя с вас.
Не хвърляй Лего-то! - Мамо...
Какво мога да направя с това?
Направи спалня. Покажи ми спалнята, която би искала.
Какво?
Направи спалня. Дай й малкия.
Нали искаше синият по-рано?
Това е къщата, която ще имаме в Израел ли?
Къде ще бъде вашата стая? Покажи ми.
На долният етаж?
Къде ще бъде твоята стая Микаел?
На четвъртият етаж. - Четвъртият етаж?
Покажи ми къде. Покажи ми.
Първи, втори, трети, четвърти...
Хеликоптер я бомбардира.
Защо хеликоптер ще бомбардира къщата?
Това ще ни съсипе.
Къщата е счупена.
Ела тук, Мишел.
Стой тук. Разруши къщата.
Вече нямаме къща
Ето, вземи ми пръстена.
Използвай го за да останеш във Франция и да наемеш апартамент.
С тях ли отиваш?
Да.
Ще ми липсваш.